- Tidigare i Continuum: - Vad fan?
- Berätta alltihop. - Jag heter Kiera Cameron-
-och jag kom hit från år 2077.
CPS-konstapel Cameron. Hur kan du vara i mitt huvud?
Hur kan du vara i min dator?
Revolution är på vårt schema.
Kriget börjar nu.
- Du förlorade ett vad, eller hur? - Är smart och rolig under min nivå?
Det är lugnt, Emily. Jag älskar dig också.
Alec blir förkrossad när han får veta att du arbetade för Escher.
- Jag vill att du drar ut mig. - Han älskar dig och du älskar honom.
Var är Alec Sadler?
Det är jag. Städa upp plats nummer ett.
De kallas Frilansare. De har tatueringar.
En rad prickar mellan deras fingrar.
Skydda världen från teknologins missbruk, utnyttja det förflutna, nuet och framtiden.
Jag måste acceptera sanningen att jag kanske aldrig får träffa honom.
Det betyder inte att jag slutar försöka.
Diktera inte villkoren för vår överenskommelse.
Vi skulle förändra saker, inte omfamna dem.
Jag har alltid haft problem med mitt förflutna.
- Vet du ens vart du ska åka? - Förmodligen Thailand?
Måste du hoppa på ett plan precis nu?
Flyget har blivit försenat.
Du gav Travis tillgång till labbet.
Han jagar Escher, han behövde dräkten!
Snälla skada henne inte!
För sent.
Släpp era vapen, nu!
- Förvärva målen. - Spring! Spring!
Emily!
Hon är död. Och du är ansvarig.
Alec vet inte hur farlig Escher är.
Du hade rätt om allt, Kiera. Emily, Escher... sa att han installerade-
-en antimateria-maskin här på Piron.
Få tag på tidsresemanicken och jag skickar hem dig.
- Är du säker på att du kan göra det? - Vi får ta reda på det.
Hur lång tid har vi på oss innan Escher får reda på vad vi gör?
Jag beklagar, Kiera.
- Jag skyddar min familj. - Ni är inte släkt, Alec. Han är ett hot.
- Han är min far. - Tidsresande är inget tekniskt underverk.
Det är familjens affärer.
Stanna där du är.
Jag kan förstöra manicken och ingen kommer nånsin använda den igen.
Det är allt jag nånsin velat.
Att sätta ihop bitarna och återvända till min familj.
Det kan stämma, men det blir fortfarande en avvikelse.
Ett fel i rumtiden.
Du.
Jag kan åka hem, Alec!
Jag vet. Men jag måste rädda henne.
Nej!
Herrejävlar.
Kalla på vakten.
Översättning: SodaNChips
Herregud.
- Hur blir det med Lucas? - Det anordnas.
- Skadan har upphört. - Med undantag för Sadler.
Han är inte längre vår oro.
I den här tidslinjen.
Jag dödade dig. Du är död.
Jag dödade dig.
Jag dödade dig!
Du har säkert många frågor.
Jag har inte tid att gå in på detaljer.
Vi gjorde bort oss. Du gjorde bort dig.
- Jag? - Du lät honom manipulera dig.
Du lät honom använda dig.
- Escher? - Alec Sadler.
- Var är Alec? - Inte var, när.
Du känner honom.
Du känner till händelseförloppet som drev honom att förråda dig.
Att använda tidsresemanicken för sina egna behov.
Jag måste fråga dig specifikt: När är han?
EN VECKA TIDIGARE
Herrejävlar, det funkade.
Emily.
- Han åkte tillbaka för att rädda Emily. - Jag behöver detaljer!
Händelserna som ledde till hennes död.
- Ditt folk dödade henne. - Svara bara på frågan!
Vi kan alltid använda andra metoder.
En vecka, kanske.
Kellog lät Travis komma in i labbet.
Emily och Alec flydde, åkte till Jason.
Där stötte jag på dem och sen dök ditt folk upp.
Det är förvirrande.
Hon är redo.
Hur kan du leva?
Jag dödade dig. Jag kommer ihåg.
Snart får du veta allt jag vet.
- Du får snart se slagfältet. - Slagfält?
Det här är ett krig, Kiera.
Och varje krig har en sak i likhet med alla andra krig.
Döden.
Och uppoffring.
Fan!
Vem är du?
Jason.
- Vem är du? - Vem är jag? Jag är din far.
Säg inte det, det är privat!
Jag menar...
- ...vem är du? - Jag är jag! Jag är från framtiden.
- Nej, jag är från framtiden. - Framtiden en vecka sen.
Är du säker?
Ja, ganska säker.
Är du här för att ändra på saker?
Ja, ja. Emily är i fara, okej?
Jag måste ändra lite på saker, en justering där, en knuff där.
- Se till att Emily inte blir dödad. - Vadå?
Och sen handskas jag med Escher.
Escher.
- Kan jag hjälpa dig? - Ja, kom igen.
Jag är Katherine. Jag är väktare för den här cellen.
- Ledarfrilansaren? - Om ni föredrar det.
Den döde mannen säger att jag ska få svar.
Curtis är skälet till att jag slösar bort min tid med dig.
Testa mig.
Hundra år efter att du föddes, inleddes ett krig.
Kommer inledas.
Inte ett krig för mark eller förmögenhet, det är ett krig för allt.
Tidsresande är Pandoras ask, Kiera.
Strax efter att du lämnat din tid, fick kriminella tag på teknologin-
-som bara såg möjligheter.
Det är en populär strategi, att åka tillbaka i tiden för själviska skäl.
Lagar stiftades och tekniken beslagtogs, men en del skador var redan skedd.
Det infördes ett skyddsnät för att hindra missbruken.
En gemensam önskan att skydda historia.
Vi skulle reagera och minimera deras inverkan.
En man reste tillbaka 1000 år för att skapa en order. Ett sorts tempel.
Han skapade en anhängarskara för att neutralisera hot från framtiden.
Låter som en kult.
Mig, folk du ser här, är helt enkelt historiens väktare.
Vi är precis som du, försöker förhindra orättvisor och kriminella missbruk.
Är ni inte från framtiden?
Nej, våra medlemmar undviker tidsresande, såvida det inte gäller strategiska syften.
- Ni kunde stoppat det vid avrättningen. - Det skulle vara självmord.
Du nämnde just uppoffring.
Viktigaste delen av allt, är den del som berör dig, Kiera.
Ödet är inte inställt. Tiden är inte oföränderlig.
Rumtiden är som ett träd.
Den kan växa vilt, eller så odlas den.
Vi är på den röda sidan av trädet.
När Alec använde sitt tidsresevapen, skapade han en ny gren av rumtid.
En ny berättelse.
Han finns inte längre i den här tidslinjen. Vet du vad det betyder?
Han kommer aldrig att bli Alec Sadler 2077. Han skapar aldrig sitt imperium.
Det betyder ungefär att vi kämpar för samma sak, Kiera.
Kontinuitet.
För oss betyder det att trädet förblir odlat och friskt.
För dig betyder det att du kan återvända till din familj.
Men det kanske aldrig sker nu.
Genom att låta Alec resa tillbaka, har vi blivit delaktiga i ett brott.
På grund av typen av brott, finns inte mycket mitt folk kan göra.
Men du, å andra sidan.
Du kanske kan rätta till misstaget och återvända till dina nära och kära.
Jag lyssnar fortfarande.
Hallå? Är nån här?
Vi har ont om tid.
- Vad gör du? - Jag inaktiverar all kameraövervakning.
Jag måste hålla koll på mitt andra jag. Genom att spåra hans mobiltelefon.
Hämta dräkten.
Vad har hänt med ditt ansikte?
Ditt... ditt ansikte.
- Är det illa? - Det är faktiskt ganska tufft.
Hamnade du i slagsmål?
- Ja, ungefär. Det är komplicerat. - Det är det alltid.
Mår du bra?
Ja.
- Okej. Hör på, vi måste prata om... - Nej, du lyssnar.
Jag vet inte vad du planerar med Sonya och Travis, men det sker inte längre.
Jag ändrar portkoderna och gör mig av med dräkten, så du inte utnyttjar den-
-och försöker rädda dig själv. Uppfattat?
- Jag skulle aldrig... - Tro mig, det har du redan gjort.
Vad handlar det här om, grabben? Du verkar inte dig själv.
- Jag kan inte prata om det. - Är det nåt med din flickvän?
- Håll dig borta från Emily. - Hon är inte riktigt min typ.
- Håll dig borta. - Jag håller mig borta. Men du måste veta...
Jag vet redan vad jag behöver veta.
- Okej, du skrämmer mig. - Ja?
- Vill du skydda din framtid? - Det vet du att jag vill.
Fokusera på det riktiga hotet då.
Escher.
Kiera kommer att arrestera Lucas och återfå resten av tidsresemanicken.
Om Escher får tag på den kommer han att använda den.
Okej, visst...
Men utan en lämplig kraftkälla, är han...
Escher byggde ett antimateria-labb vid Piron, som utformats för tidsresor-
-som du och Liber8 tog tillbaka.
Du ska ju vara så smart, du räknar ut det.
Okej, så vadå? Escher åker tillbaka till tiden vi anlände och dödar oss?
Efter det antar jag att världen ligger i hans händer.
Det är så du håller dig på topp.
- Ni förväntas att skydda tidslinjen. - Det stämmer och vi har gjort det-
-i tusentals år.
Blev inte allt förstört när vi kom hit? Skapades inte en ny gren samtidigt?
Faktiskt. Och skälet till att vi samlade folk som dig och Liber8-
-var för att reparera skadorna du orsakat. - Samlade?
Det är inte längre ett alternativ.
Alec har orsakat ett större problem.
Men om allt redan har gått över styr, hur ska jag kunna göra skillnad?
Det är just det, Kiera.
När det gäller historia är skalan irrelevant.
Tusentals kan gå under och inget sker.
Men en person kan radikalt utforma historien. Alec Sadler är en av dem.
Det kanske du också är.
Jag tror att ni är helt galna. Jag tror att ni är inbilska.
- Kiera... - Ni mördade agent Gardiner-
-ville att jag skulle ta på mig skulden för att få mig ur vägen-
-och nu vill ni bli vänner? - Saker och ting förändrades.
Det må jag säga.
- Låt mig gå och fundera på det. - Vi kan inte låta dig gå.
Gå inte miste om ett tillfälle att hjälpa dig själv, Kiera.
Hjälpa allihopa.
Jag tror att vi är klara här.
- Herrejävlar. - Vi tar det vi kan och sticker.
Vilka är de?
- Varför tror du att jag vet? - En aning?
- De verkar vara intresserade av dig. - Nån slags kult.
Såvitt jag vet, har de haft kontroll över tidsresande under en lång tid.
Bildade nåt sorts hemligt sällskap för att stoppa folk från att ändra historien.
- Hur blir det med de andra? - Platsen kommer att låsas ned snart.
- Är du med eller inte? - Hur blir det med oss?
Om du inte bråkar med mig, bråkar jag inte med dig.
Jag varnade dig att hon skulle bli svår. Hon kommer inte vakna upp så lätt.
- Hon kommer så småningom att se logiken. - Då är det för sent.
Det spelar ingen roll.
Det finns viktigare överväganden för Kiera. Lämna det till mig.
Hon är en mamma. Du skulle inte förstå.
Obehörig utgång, sektor ett. Vi har en säkerhetsöverträdelse.
Inser du att om du ändrar en sak kommer massor av saker att förändras?
- Du kanske vill vara försiktig med... - Nu har jag dig!
Alec?
Hallå?
Okej...
- Vi borde inte... - Ja.
Vi borde vända tillbaka. Få bort dem.
De kommer att gå förbi, vi håller dem framför oss.
Du beter dig konstigt.
- Får inte en kille beundra hans vackra flickvän? - Jag antar det.
Vad har hänt med ditt huvud?
Jag fick en ganska bra bula. Blev till och med medvetslös.
Jag glömmer bort saker också, har jag glömt bort allt sen sist, så är det därför.
Så Thailand?
- Ursäkta mig? - Vi borde åka.
- Jag har alltid velat åka till Thailand. - Ja, jag också. Lika barn leka bäst.
- När vill du åka? - Vänta lite, är du seriös?
Det är jag.
Vad?
- Lyssna, jag måste berätta en sak. - Det är okej.
Oavsett vad du berättar, kommer det inte att ändra hur jag känner eller att åka.
Nu måste jag gå och ta hand om saker. Jag ringer dig, okej?
Det här kommer att funka.
Kiera.
- Fin manöver. - Drog nåt likande under upproret-
-men det gick bakåt. - Hur kommer det sig?
Jag gjorde samma flankmanöver vid löjtnanten, vi sprang bara slutsträckan.
Jag halkade efter i eftertruppen.
Jag såg när min trupp blev tillfångatagen.
- Jag flydde för att jag föll, jag var dum. - Dumhet räddade dig.
Den gången.
- Den här platsen är en labyrint. - Och den är full av råttor.
Fan.
Det kommer att dra till sig lite uppmärksamhet.
De kommer att hitta oss.
- Jag uppehåller dem och ger dig en chans att fly. - Nej, jag gör det.
Du kan ta med polisen. Dumhet kommer inte rädda mig den här gången.
Okej, jag återkommer med polisen, får ut dig och stänger av verksamheten.
- Jag kan lita på dig, eller hur? - Jag kommer tillbaka med hjälp.
Vad var det?
Dags att röra sig. Ge mig tio sekunder att locka fram dem och gå sen.
Skynda dig tillbaka nu.
- Där är hon! - Fan!
Där borta! Målet är nere!
Hinn ikapp henne!
Fånga henne!
Rör dig inte!
- Garza? - Död.
Du kan inte fly undan ditt öde, Kiera.
- Vad pågår? - Den här tidslinjen börjar kollapsa.
Den kommer att dö, likaså oss.
- Inget kan ändra på det nu. - Du sa att jag kunde göra skillnad-
-att jag kunde återvända till min familj. - Det kan du.
- Hur? - Jag kan visa dig.
Se det som en livbåt.
- Ska jag verkligen kliva in i saken? - Det är helt säkert.
- Hur vet du att den är säker? - Tekniken har funnits i århundraden.
- Det är en kusin till tidsresemanicken. - Det får mig inte att må bättre.
Om jag har fel, dör du hursomhelst.
Om jag kliver in i saken, får jag leva och allt annat i den här tidslinjen dör?
Inget kan ändra på det nu! Se till att Alec inte berövar din framtid-
-eller din chans att åka hem, Kiera. - Det måste finnas ett annat sätt.
Det här är enda sättet att få vad du vill och enda chansen att överleva också.
Eller nån version av oss.
- Du hör inte hemma i den här tiden. - Inte heller ditt andra jag.
- Ursäkta mig, mitt andra jag? - Kiera som finns i Alecs nya tidslinje.
Har du nåt för mig?
- Kiera tror att Lucas ligger bakom det. - Julian Randol gick ut härifrån-
-eftersom jag inte kan anhålla honom.
Jag tog fast nästa möjliga borgmästare för ett förhör, men kan inte anhålla honom-
-eftersom åklagarna inte kommer överens om avgifterna.
Kolla upp det.
Herregud, är du okej?
Ja... Det är bara en liten bula.
- Jag har lite information. - Låt oss inte vänta.
Ni hittar Lucas i hans skåpbil under er favoritbro.
Jag skickar ERT så fort som möjligt.
Vi bör agera fort.
Två Alecs, två av mig.
- Du borde undvika ditt andra jag. - Tänk om jag bara kan lita på henne?
Det finns obehagliga överväganden att stå ut med om du söker lösningar.
Ursäkta mig, vad ska lösningar betyda?
- Jag kan inte göra förutsägelser. - Det är lite oklart.
Jag vet och jag ska förklara.
Men först behöver jag din hand.
- Agent Gardiner är mördad. - Vadå?
Skyll på Frilansarna. De kommer lägga dig till last om du inte kommer undan.
- Vart kommer allt ifrån? - Det är komplicerat.
- Det spelar ingen roll, jag måste gå. - Alec... Jag är orolig för dig.
Vad pågår?
Vissa saker kommer inte vara rimliga. Jag är ledsen för det jag gjorde.
Du Kiera... ERT sammankallas, kom igen.
Stanna där ni är! Ut ur skåpbilen, nu! Håll händerna i luften!
Kom igen.
Du är inte så smart som du tror att du är, va?
Omge avspärrningen.
- Är det vad jag tror det är? - Ja.
- Den är lite mer avancerad än den andra. - Jag är medveten om det.
- Vi måste sätta fart. - Jag ska fixa det här.
Medan vi talar ändrar Alec historiens gång, vare sig han vet eller inte.
Jag fattar.
Lycka till.
Hur hittade du mig?
Jag tror vi båda vet att det inte var lätt.
Jag hoppas att det är värt besväret. Ert och mitt.
- Jag tror inte att vi har presenterats... - Jag vet vem du är.
Vad kan jag göra för dig?
Det verkar som att du och jag har ömsesidiga intressen.
- Det vet jag inte. - Alec Sadler.
Antimateria.
Tidsresande.
Jag har en obehaglig känsla av att vi båda arbetar från samma scenario.
Om det vore sant?
Om vi fortsätter irritera varandra, kommer förr eller senare en av oss slå tillbaka.
- Jag satsar mina egna pengar, förresten. - Jag tar chansen.
Tilliten är bara en fasad för dig, eller hur? Nånstans att gömma sig.
- Men du kan inte gömma dig för evigt. - Jag gömmer mig inte, Matthew.
Jag är här.
Och jag räknar med att ni stannar här.
- Inte så högt, Garza. - Vad gör du?
I upproret övertygade du befälhavaren att flankera och alla blev fångade, utom dig?
Det är vad jag gör just nu.
I korridoren hittar du några tunnlar. Ta vänster vid första korsningen-
-följ ljudet av vatten.
Det leder dig till ett utskov och din frihet. Jag distraherar dem medan du flyr.
- Vilka är dessa människor? - Jag har inte tid att tala om.
De har mycket större problem nu än att oroa sig över dig och Liber8.
- Nej, det är inte tillräckligt! - Gå, Garza. Och åk inte fast.
- Jag glömmer inte det här. - Lugnt för mig.
Upp med händerna, Kiera.
Jag ger upp.
Hej, Katherine.
Har vi träffats?
Vi har träffats. I en annan tidslinje.
- Prata på. - Det kanske är bäst att jag visar dig.
Hon säger sanningen. Koderna är verifierade...
...av dig.
- Varför lät du Garza fly? - En gammal skuld.
Plus sa du att du har större problem att hantera än Liber8.
Det gjorde jag.
Det finns två Alec Sadlers i den här tidslinjen.
Vad mer berättade jag, Kiera?
Att ställa till med rätta, att vi vill samma sak för att skydda framtiden.
Först demonterar du din plan att sätta dit mig för Gardiners mord.
- Jag gynnar inte dig som en flykting. - Och sen?
Två Alec Sadlers innebär två möjliga framtider-
-och jag måste bestämma vilken Alec Sadler som kommer föra fram rätt framtid.
Och vad händer med den andra?
Kiera...
Nej... nej!
Nej!
Jag förändrade saker och ting.
Jag är så ledsen.
Översättning: SodaNChips sodanchipscontact@gmail.com